HVAD HÆNGER PÅ EN VÆG, MEN REJSER TIL ALLE VERDENER?
Du har kalkaflejringer i knæ og albuer. Lunger og hjerte er ser fint ud.
-Tak, Andromeda. - Du burde få et sundhedstjek oftere.
-Siger du, at min kondition er dårlig? -Gravitationsgenerne er ikke gode.
-Jeg forstår pointen. -Godt syn, men højre øje er tørt.
Du kan ikke ændre på fremtiden ved at leve i fortiden.
-Jeg ville ønske, det var nok. -Så havde det ikke været dig.
Du kom tilbage til mig.
-Vi havde vores tid... -Hvor kommer det fra?
Vi havde vores tid sammen.
-Andromeda? -Vi havde vores tid sammen.
-Der er du, Harper. -Hvad?
Forklar en ting. Jeg tjekker din puls for at se, om du taler sandt.
Ville jeg lyve for dig?
Da du byggede mig, satte du så udstyr ind, så du kan overvåge mig?
Jeg ved ikke, hvad du taler om.
Kan du gøre ting med mig, som jeg ikke kender til?
Hvor skulle det være muligt, Rommie?
-Ingen selvhypnose. -Nej, se.
-Nej. -Jeg lyver ikke, se.
-En kat? -Ja, hvad fanden...
De har været udryddet i flere tusinde år.
Lys. Sensorer?
-Andromeda svarer ikke, sensorfejl. -Der er en lommelygte derovre.
Min hånd er helt følelsesløs.
Hvad i al...?
Det tænkte jeg nok.
Universet er et farligt sted, men vi prøver at gøre det sikrere.
Jeg er Dylan Hunt, Andromedas kaptajn, og det her er vores eventyr.
Hjælp!
Du må nok fortsætte med at holde mig. Jeg føler mig...
Hvad var det?
Det var ingen kat.
-Vi havde vores tid sammen. -Hører du, Andromeda? Andromeda?
Mærkeligt.
Hvad foregår der, Dylan?
Råbte du ikke på hjælp?
-Andromeda? -Dylan.
Skibssending. - Tyr og Trance, til broen nu.
-Jeg fik et nødråb fra dit kvarter. -Sluk. Sluk for den!
Andromeda.
Jeg så... lige mit barn sovende...ventende.
Jeg var ved at blive suget ud i rummet. Havde det ikke været for Rommie...
Der er alarmerende hændelser omkring os. Magog-angreb.
Nietzscheanere på Huron og en stigning af kriminaliteten i hele systemet.
Så stoppede det pludselig. Alle røverne gemte sig.
-Har Forbundet nogle skibe her? -Nej.
Tre skibe er dukket op uden mandskab. Kun et sendte et nødsignal.
Trevor Lutanz på skibet Neptune. Sendingen er forvrænget.
-Giv mig hvad du kan. -Mareridt, terror og usynlig.
-Nogle ligheder mellem skibene? -Avancerede kraftkilder er fjernet.
-Hvor er Rommie? -Hun var her.
-Find Rommie. -Jeg har ikke hele netværket...
...og det er vakuumkilder over hele skibet.
De er ude efter Rommie. - Kom, Tyr.
-Tog vi os ikke af de usynlige? -De har brug for bedre omsorg.
Jeg tager den øverste vej og du den nederste.
Hold ud, Tyr!
Det her bliver en lang dag.
Er du uskadt?
Hvad er værst: At blive bortført af dem igen eller bede dig om hjælp?
-Du laver sjov. -Gør jeg det?
Jeg reddede dit skind.
Alle systemer er tilbage, jeg har lokaliseret min avatar.
-Rommie, rapporter til broen. -Kun jeg kan stoppe det der foregår.
-Kom her, du er ikke sikker. -Besætningen må beskyttes.
Hvis det dem, der torterede os, vil jeg gøre gengæld.
-Det her gælder mere end Andromeda. -Jeg udforsker konceptet hævn.
Du vil dø.
-Jeg har fundet deres kraftkilde. -Hvorfor gjorde Harper dig så stædig?
Jeg har alt under kontrol.
Kom!
Åh, nej!
Beka, mød mig ved Maru. - Tilbage til broen, Tyr.
-Kan du spore hende, Andromeda? -Jeg har en sender i hende.
-Vores venner er tilbage. -Jeg ved, at det bliver svært.
Det er følelsen af, at jeg snart bliver voldsom, som er svært at håndtere.
Det handler om universets overlevelse.
Det er en slags kraft. En energibølge 20 grader styrbord.
Jeg kan ikke se noget.
-Hvad har du, Tyr? -Ingenting.
-Det er meningsløst at lede efter dem. -Skyd på alt, som Harper opsnapper.
-Jeg har haft ret hidtil. -Skyd.
Vi går i stykker. Det er snyd at være usynlig.
Det her suger! Bogstaveligt talt!
Få os væk!
-Det var anderledes. -Egentlig ikke.
Mine sensorer har opdaget en planet med elektromagnetiske pulser.
Rommies spor fører derhen.
-Så henter vi hende. -Vi kan ikke, de ser os.
Fortæl om planeten.
Planeten består af tunneller. Overfladen er ubeboelig. En lille klasse M-planet.
-Der er intet forsvarssystem. -Tror du på det?
-Og nu har de Rommie. -Hendes gaver er utallige.
Hun har nemt ved at tilpasse sig.
Det er vist nu, jeg skal sige: "Glem Rommie og byg en ny androide".
Hvad, skal jeg bare bygge en ny androide?
-Ja. -Glem det, hun er mit største værk.
Hun brækkede næsten min hånd, men har samme ret til at leve som dig.
Okay... På den anden side byder jeg chancen velkommen for...
-Hvad, Tyr? -Jo...
Jeg vil knuse dem, jeg vil slagte dem fuldstændig...
...jeg vil dræbe dem.
Jeg er færdig.
Så henter vi hende.
-Hvordan ved vi, at de ikke er her? -Det ved vi ikke.
Beka, du bliver her. - Trance, du passer våbnene. - Tyr, til glidejægerne.
Okay, jeg kommer finder på noget.
-Jeg kan ikke se noget endnu. -De ved sikkert, at vi kommer.
-Eller også er de ligeglade. -Jeg fører jer direkte til kraftkilden.
Det er ingen forhindringer, og tror I på det så har jeg et jadefelt til salg.
Gå først, Tyr. Alder før skønhed.
-Tak for den. -Selv tak.
-Noget nyt, Andromeda? -Planeten bølger endnu af kraft.
-Nogen idé om væsenerne, Trance? -Vi er nok fanget i et energifænomen.
Som får vores hjerner til at se ting, som vi tror er dødbringende farer.
Helt ærligt...
Eller også kan de åbenbare sig, som de vil, eller det helt modsatte.
Vi går ind i atmosfæren.
-Husk dagens tema: Usynlighed. -Jeg kan lide temarejser.
Alt ser godt ud herfra.
-Jeg tror, at vi har et problem. -Hvad?
-Skyd! -På tre.
-En... -Jeg kunne ikke vente.
Tre!
-Rapporter! Hvad er problemet? -Harper underholdt bare en gæst.
-Vi ser mange tunneller. -De ser så indbydende ud.
-Hvilken skal vi tage? Ælle bælle. -Jeg har jer på skærmen.
Jeg for er så tæt på, jeg kan komme, og lad os håbe, det er Rommie.
Du forsvinder, Beka. Vi genoptager kommunikationen, når vi er landet.
Denne vej.
Gå bare og frygt ej, jeg beskytter dig.
-Du har vist misforstået noget. -Vi får se.
-Har du et bedre forslag? -Vi kunne...
Nej.
Der er en energikilde på dæk 57.
Kan I klare det? Jeg er optaget.
Kan du ikke huske noget fra sidste gang, vi mødte dem?
Jo, de...påvirker ens hjerne.
De var efter dig igen... men du lader til at have det godt.
-Jeg har det godt. -Virkelig?
Ja, virkelig.
Du er mærkelig, Tyr.
Undskyld...
Det var for let, hvad er der med dem?
Hvis jeg har set dem før, hvorfor kan jeg så ikke genkende dem?
Vær ikke bange for at spørge.
Godt forsøg, uslinge.
-Er vi lidt ude af form? -Jeg er ikke ude af form.
-Måske skulle du blive undersøgt. -Det er jeg lige blevet, alt var fint.
-Kan du høre det? -Ja.
-Vi må være tæt på. -Tæt på hvad?
Tæt på det.
De...forsvinder og åbenbarer sig.
-Manglende kræfter? -Nej, snarere Rommie...
Hvorfor angriber de os ikke?
De tror måske, at vi ikke kan se dem?
Vi må finde ud af det.
Det er for nemt. På tre?
Vi skyder bare.
Det var for nemt.
En bro.
-Der er langt ned. -Ja, der er langt ned.
Ifølge scanneren er kraftkilden på den anden side.
-Er den ikke altid det? -Vi må over broen.
Det virker sådan...
Efter dig, kaptajn.
Så nu er jeg chefen.
Nu ved de, at vi kan se dem.
-Min ramte først. -Din var federe.
Det er på den anden side af døren.
Tak for advarslen. Kunne vi ikke bare have åbnet den?
-Hej, Rommie. -Hej, Dylan.
-Hvordan går det? -Jeg hænger ud.
-Det var ikke sjovt. -Jeg ville lette lidt på stemningen.
-Hvad laver de her? -Jeg skal fokusere deres energi.
Deres generatorer er ikke i drift. Jeg vil gerne ned nu.
Vi arbejder på det.
Trykkede du på noget?
Okay, jeg forstår.
Hvad pokker? Hvor kommer de fra?
Generatoren arbejdede ikke effektivt. Derfor brugte de mig.
Det er ikke bare de her væsener. Noget stort kommer og det har travlt.
-Det har vi også. - Hvad så, Beka? -Der dukker fremmede skibe op.
-Sig ikke at en portal har åbnet sig. -Godt gættet.
Hvad du end gør, så gør det hurtigt.
Det her kan jeg ikke.
-Hvad kan du bygge af det her? -Alt fra æggekoger til atomværk.
Æggekoger?
-Nej, noget der slår generatoren ud. -Så du vil have en bombe.
De vil finde en anden måde at fokusere energien til generatoren.
Nemlig, derfor skal vi sprænge den.
Vi må først væk herfra, ikke?
-Vil du også have en timer? -Jeg vil have en timer.
Efter hvad du og Beka har sagt, så planlægger de et massivt angreb.
Trance og Harper, kom her.
-Giv dem tørt på, Trance. -Skyder. Sprænger dem i småstykker.
Klar.
Armer den.
-Vi må hellere komme væk. -Det er en god idé.
Det var et rigtig godt gevær!
Bare når I har tid.
Hvem reddede hvem?
Skønt at have hende tilbage.
-Endnu en eskadrille nærmer sig. -Tak for den nyhed.
-Jeg var nødt til at sige det. -Koncentrer dig om det positive.
-De ødelægger snart Andromeda... -Tak, fordi du prøvede.
Vi må have "Livets kæber", Harper.
-Den finder dem. Vi ved, hvor de er. -Bare hent den!
"Bare hent den."
-Beka. Vi har brug for hjælp. -Jeg kommer.
Vi kan ikke køre fra dem.
-Du kan redde os, når du vil, kaptajn. -Nu spørger han.
Han var sarkastisk.
Jeg er bagved jer.
Jeg skal skille min yndlingsmaskine ad og vende den digitale strøm-
-men jeg har ingen anelse om hvorfor.
-Hvad ved du så? -Hvad jeg ved?
Jeg ved, at jeg misunder din intelligens og lave frustrationstærskel.
-Du kan hjælpe mig. -Nej, jeg kan ikke det.
Yderligere en eskadrille kommer gennem portalen.
De første på vores skib kom ikke bagud, de var fortroppen.
-Omgang tre. -Alt er parat.
Våben er programmeret, afventer ordre.
De er forfærdelig mange.
Enten er det slut, eller også får du en god historie at fortælle dine børn.
Apropos børn, vi burde tale om det.
"Kæben" er klar, men den vil tiltrække deres ild.
-Ved du hvad, Harper? -Start den?
Lige præcis.
De skyder.
-De sigter sig ind. - Skyd ikke endnu. -Venter.
Vi klarer os ikke så godt, Dylan.
-Nu! -Tømmer missilrørene.
-Alle ramte. -Fuld kraft bagud!
-Vi flygter, det kan jeg leve med. -Når portalen lukker er vi sikre.
-Eller også bliver vi knust. -Hvorfor lukker den?
De vil tabe deres kraftkilde.
De har mistet deres kraft og falder, som vi, ind i portalen.
Sluk for den, Harper!
-Slukker "Livets kæber". -Nødenergi på. Få os væk.
Portalen er styrtet sammen.
Godt gået, alle sammen.
Så siger vi farvel til vores gæster fra den anden side.
Den anden side, hva'? Hvad er på den anden side?
Vedraner, afgrunden. Der er tidsbobler i universet.
-Kan vi overleve, hvis de sprækker? -Jeg vil ikke gætte, det er dit job.
Jeg ved at det her bare var et test.
Det er skønt at have dig tilbage.
Kram mig, Harper. Bare den her gang og med ømhed.
-Jeg har ikke gjort noget mod dig. -Du lyver.
Du lyver ikke.
-Er du okay? -Ja.
-Hvorfor? -Jeg ved ikke, men du ser lidt...
-"Lidt" hvad? -Du burde blive tjekket.
Er jeg gået glip af noget? Jeg har det fint.
Bagved dig, Dylan.
Vent!
Vi klarede vist testen.